Jeg flyr til denne majestetiske isverdenen i et militærhelikopter.
Dette er nemlig grensen mellom to av Himalayas kranglevorne naboer,-
-India og Pakistan. Ironisk nok kalles stedet Concordia.
Det er vakkert, men tøft. Man drar hit på egen risiko.
Som dere kan se.
Jeg er 4400 meter over havet, i hjertet av Karakoram-fjellene.
Dette er mektig nok til å være Dovregubbens hall.
Jeg er omgitt av ti av verdens tretti høyeste topper.
Den høyeste er K2, verdens nest høyeste fjell,-
-kalt "det ville fjellet", er mye vanskeligere å klatre enn Everest.
Men midt i naturens prakt finner man mye drama.
Pakistans og Indias hær ligger i en grensekonflikt på høyt nivå-
-i dette isødet.
Det er vanskelig å tro at to hærer sender hverandre olme blikk der,-
-med kun en FN-kontrollinje mellom seg.
Jeg kan altså ikke komme fra Pakistan til India over fjellet.
Jeg må bruke den eneste offisielle grenseovergangen, nær Lahore.
Lahore er en vakker og yrende by med militær og litterær bakgrunn.
Dette er faktisk en av Lahores viktigste ting:
Zam-Zammah, kanonen som skjøt sitt første skudd for 250 år siden.
Den som har kanonen, har Punjab, sies det.
Det er kanskje derfor den nevnes helt i starten i Kiplings "Kim".
"Han satt, til tross for forbudet, overskrevs på kanonen Zam-Zammah."
Her er kanonen som Rudyard Kiplings Kim satt overskrevs på.
Varm som bare fy i dag.
Mogulene kom hit for 600 år siden, og etterlot seg noe svært vakkert.
Shalamar-hagene, skapt av mannen som bygget Taj Mahal.
Badshahi-moskeen, hvor det er plass til 60 000 i bakgården.
Og Lahores fort, med det flotte Speilpalasset.
Her skal keiser Akbar ha sett favorittkurtisanen se på hans sønn.
Tro mot mogulenes smak og lynne, murte han henne inne...levende.
Vår nest siste dag i Pakistan ser jeg over grensen til India.
Her i Wagah har militærets flaggfiring blitt underholdning.
Delingen av India i 1947 var traumatisk.
Nesten en million ble drept da de to nye nasjonene ble født.
Seksti år senere er aggresjonen blitt til et godhjertet ritual.
Publikum heier mens grensevaktene gjennom kroppene, ikke våpen,-
-har en nøye koreografert oppvisning med mye forakt.
Det er sjåvinisme så kitsch som man får det.
Pakistanerne viser mesterlig hvor sint man kan bli uten å slåss.
Når flaggene skal fires, blir publikum enda mer høyrøstet.
Fedrelandsfølelsen fyres opp med en skremmende tommeloppvisning.
Nå er tiden inne. Vaktene, med vifter som reiste nakkefjær,-
-måler opp tauet.
Det må være presis lengde, slik at det sekulære Indias tre farger-
-og det muslimske Pakistans halvmåne senkes nøyaktig samtidig.
På tross av den stridslystne oppvisningen, samarbeider man-
-for at det skal gå som smurt.
Det avsluttes med en elegant kvadrille av trampende soldater,-
-et kort håndtrykk, så stenges grensen mellom landene igjen.
Arbeid fullført.
Neste morgen er publikum borte, og erstattet av bærere.
Tjueto stykker, og de bærer våre vel førti kolli til grensen.
Her møtes de av tjueto like heldige indiske bærere.
En pakistansk grensevakt ser til at det ikke blir ulovlig innvandring.
Vi forlater landet hvor ingen valgt regjering har sittet hele perioden-
-for et annet, hvor nesten en milliard går til valgurnene.
Amritsar er en sikhisk by.
Jeg vet sikher har turban og ikke bør klippe håret.
Sikhene er avslappede, men strenge regler gjelder i tempelet.
Jeg må dekke hodet og ta av skoen og sokkene.
Jeg må også vaske hendene, gi fra meg tobakk og narkotika-
-og gå gjennom et basseng som skal rense meg.
Det er omtrent 20 millioner sikher i India, 2 % av befolkningen.
De tror på en gud for alle, uten hierarkier, presteembeter,-
-idoler eller ikoner som kommer i mellom.
Det høres beskjedent ut, men det forgylte, hellige Harmandir-
-er langt fra beskjedent.
Templet er dekket med 500 kg gull, og er en del av et enormt kompleks.
På kjøkkenet tilberedes gratis mat til dem som vil ha.
Chapati, dhal, pickle og vann. Døgnet rundt, sju dager i uken.
Her lager man chapati.
Dette er dhal-karene. Hver dag sliter man-
-med å lage flere tusen kilo linsekarrigryte i enorme kjeler.
Jeg fikk en smak sammen med en ung sikh, Onkar Singh.
Så dette gir de altså til alle som kommer hit?
-Ja. -Det må være en enorm virksomhet.
Hvor mange serverer de per dag?
Dette kjøkkenet er åpent døgnet rundt for alle.
Hver dag kommer opptil 50 000 mennesker hit og spiser.
Er det fattige mennesker som ikke har råd til mat,-
-eller sånne som oss, fra TV?
Dette er grunnleggende for alle sikhtempler.
Alle må gå til kjøkkenet først.
Guru Amar Das, som startet tradisjonen, sa:
"Hvis dere vil treffe meg, gå først til kjøkkenet."
Hvis noen er hovmodige,-
-lærer alle seg om likhet her.
-Det er tanken. -Uansett klasse og religion.
Så det er viktigere for de rike å komme hit-
-og spise med alle andre.
Til og med kong Akbar kom hit og satt sammen med alle andre.
Svaret på spørsmålet er at alle, fattig som rik,-
-kommer hit og spiser og priser Gud.
På lørdager og søndager kommer utallige mennesker hit.
-Omtrent hundretusen mennesker. -Hundretusen?
Begge etasjene er fulle av troende.
De begynner med fortauet, og begynner å spise.
De høres i tempelet seksten timer i døgnet.
Boken tar to og en halv dag å synge. Så gjentas det hele.
Hvis du vil overnatte, er det et hotell bakom.
Oi sann. Det er mange her allerede. Hvor mange er det plass til?
-Omtrent 25 000 personer. -Samtidig?
-25 000 personer. Er det ikke...? -Enormt.
Takk. Der er badet, ja.
Effektivt.
En dusj for lave personer.
Alt man trenger. Jacuzzi?
Jeg kan lage min egen. Takk.
Det er rene slottet. Tusen takk.
Dette er jo ikke så ille.
Ikke akkurat en divan. Men hvor ellers kan man få bad-
-og to enorme senger for 65 pence per natt?
Klokken er ti, og i tempelet nærmer en dag med lovprising seg klimaks.
En mann renser luften ovenfor den hellige boken, som er på en pute,-
-og den legges på en bærestol.
Boken anses å være sikhismens ellevte og siste guru.
Den, eller han, skal tas over broen og bokstavelig legges til sengs.
Dørene lukkes og låses.
Boken legges under dekke til den vekkes klokken halv tre-
-til nok en dag i det gylne tempelet.
Dette er Kalka stasjon, startpunktet for Himalayan Queen,-
-et tog som skal ta meg til Shimla, tidligere kalt Simla.
Det er skolefri, og toget er fullpakket.
Reisen er kun på 92 kilometer, men vi skal 2100 meter opp.
Jeg har med meg historikeren Raaja Bhasin.
Heldigvis, for jeg finner ikke plassen min.
Der står det. Det burde være meg.
Med mindre det er noen andre "Michael P". Og der er "Bhasin".
Det er ingen restaurantvogn, men en snill medpassasjer lager mat.
Tusen takk. Så snilt. Hva er det?
Puri. De er laget av hvetemel.
Og dette er potet. Med indiske krydder.
-Er det en familieutflukt? -Ja, vi har ferie.
-Hvorfor valgte du Shimla? -Det ligger i nærheten.
-Hvor kommer du fra? -Delhi.
-Måtte du opp tidlig i dag? -Jeg sto opp kl. fire og lagde mat.
Klokken seks dro vi. Jeg laget dette.
Seks dro vi hjemmefra. Kl. 7.40 gikk vi på toget.
-Er det mye stress i Delhi? -Ja, mye.
-Hvor jobber du? -I forsvarsdepartementet.
Med noe hemmelig?
Med å kjøpe britiske våpen, får vi håpe.
Under britenes styre var Shimla sommerhovedstad.
Før jernbanen kom for 100 år siden, fraktet de alt med hest eller esel.
Simla er nå provinshovedstaden Shimla. Men imperiearven består.
Visekongens palass dominerer med sin viktorianske selvsikkerhet.
En femtedel av verdens mennesker ble styrt fra rommet der oppe.
-Det britiske imperiet i de dager? -Ja. Det var visekongens kontor.
I åtte måneder i året var Simla hovedstad.
I åtte måneder i året var regjeringen utstasjonert i Simla.
Fra mars-april til oktober-november.
Hva ville Gandhi, som var så beskjeden, si om et slikt sted?
Han likte det ikke, og mens alle andre kom hit i rickshawer,-
-som ble dratt av to menn og dyttet av to menn, gikk Gandhi.
Nehru brukte alltid hest.
Byen har 60 års selvstendighet, men føles som Indias Tunbridge Wells.
-Hva er dette? -Dette er The Ridge.
Byens største åpne plass. Vi går nå langs et naturlig vannskille.
Der flyter vannet mot Bengalbukta, og der flyter det mot Arabiahavet.
-Er det derfor de valgte plassen? -Kanskje.
-For å dele India. -Eller sitte tvers over det.
Uansett hvordan du ser på det, er det en uvelkommen byrde.
Gamle Gaiety Theatre er bevart av den indiske hæren,-
-som bruker den som klubb og av og til setter opp teater.
Nå er vi på scenen. Dette er virkelig en perle.
Det er vakkert. Noen sa Shimla er Indias Cheltenham.
-Dette teateret understryker det. -Ja, de låste ut India.
-Har kjendiser stått på scenen? -Ja.
Og ikke nødvendigvis folk man forbinder med teater. Baden-Powell.
Grunnleggeren av speiderbevegelsen? Tenke seg til, ham som skuespiller.
Han var med i et stykke før han deltok i boerkrigen. Og Kipling.
Hvilke stykker ble satt opp, og hvor kom skuespillerne fra?
Det var mest salongkomedier og en musikal nå og da.
På scenen sto statsansatte som for det meste spilte skuespill.
-Når begynner kveldens stykke? -Halv sju.
Da går vi. Selv om de nok heller vil se oss.
Et tidlig Frayn-stykke spilles, med skuespillere og publikum fra hæren.
Før stykket begynner, har vi en overraskelse.
La meg presentere mr Michael Palin. Kom fram, mr Michael Palin.
Takk. Tusen takk.
Kan jeg få deres oppmerksomhet en liten stund.
Jeg heter Michael Palin og filmer en reise gjennom Himalaya for BBC.
Seks episoder. Vi kunne ikke reist til Himalaya uten å dra til India,-
-og ikke til India uten å dra til Shimla og denne teaterperlen.
Det er en glede å stå på en scene som mange byer ville misunt.
Kos dere, og siden mange er fra hæren: Høyre om, og le!
Det er ganske ironisk å reise 1300 mil til India-
-for å se en komedie som utslipper seg i Surrey.
-Beklager, var det hodet ditt? -Er det noe jeg kan gjøre, Jo?
Nei, jeg bare rydder litt.
Kan ikke du gå inn på kjøkkenet igjen og slappe av?
Det er så ensomt på kjøkkenet. Det er ingen å prate med.
Skuespillerne på scenen samarbeider tett med dem som er i kulissene.
Det der blikket nytter ikke, Barney. Dette er ikke morsomt.
Vent der, og ikke kom ut før jeg sier fra.
Når forestillingen er over, er den som får mest applaus,-
-mrs Vijaylakshmi Sood, suffløsen.
Og vår gjest - mr Michael Plain.
Neste morgen drar Michael Plain og sjåfør til et mindre lykkelig sted:
Et slagfelt siden selvstendigheten og ennå et kritisk område. Kashmir.
60 000 har dødd de siste 15 årene.
En bombe drepte nettopp 33 personer.
Grunnårsaken ligger 60 år tilbake i tid.
Ved delingen i 1947 var Kashmir en vasallstat-
-som kunne velge mellom å tilhøre India eller Pakistan.
Maharajaen valgte India, men Kashmir var 80 % muslimsk.
I Kashmir er himmel og helvete nesten naboer.
Jeg seiler rundt som Kleopatra, og føler fullstendig ro.
Men i byen Srinagar oppe på land tærer krigen sakte videre.
Britene elsket sjøen, men fikk ikke eie land, så de bygde husbåter.
De fleste er omgjort til hoteller. Jeg skal bo hos mr Ghulam Butt.
Han eier Clermont Houseboats, som var de mest ettertraktede.
Du må være mr Butt. Du har hatt mange besøkende her.
De har bodd her, alle sammen. Til og med George Harrison.
-Han var her med mr Ravi Shankar. -Hvilket år var det?
Det var i 1966.
En kveld hadde de en stor fest med musikere på plenen.
Der er Joan Fontaine, den berømte amerikanske filmstjernen.
Nelson Rockefeller.
Mr Butts galleri er imponerende. Fjorten ambassadører har bodd her.
Men navnene stopper på 1980-tallet. Ansiktene er fra en tryggere tid.
Dette er en av astronautene som var på månen. Neil Armstrong.
-Er det Neil Armstrong? -Ja, han var her.
-Kom de hit for å få ro og fred? -Og ha ferie på husbåten.
-Nyte innsjøen og hagen. -Den vil jeg gjerne se.
Jeg skal vise deg hva de har skrevet i gjesteboken.
-Kommer det fortsatt folk hit? -Nå er det mest journalister.
-Fordi siden 1990-tallet, vet du... -Det har vært mye uroligheter.
Siden 1990-tallet, med alle problemene.
Pakistan og India har spilt høyt i Kashmir.
Når man ser innsjøen Dal, er det vanskelig å tro-
-at i 2001 ødela trusselen om kjernevåpenkrig nesten paradiset.
Det ble ingen full konflikt, men kampen om Kashmir fortsetter.
Nylig angrep sikkerhetsstyrker dette hotellet med granatkastere-
-i jakt på det de trodde var pakistansk-støttede rebeller.
Krigsofre ligger på gravgårdene i Kashmir.
Denne gravgården er muslimsk, og ofrene kalles martyrer.
Noen valgte å kjempe, men moren og barnet som ble drept ved hotellet,-
-hadde ikke noe valg.
Dette føles som et okkupert land.
Turismen, som var Kashmirs viktigste næring, er hardt rammet.
Man frarådes å reise hit, så utenlandsk interesse tørket inn.
Høyt oppe i Himalaya, i nærheten av Dharamsala, ligger McLeod Ganj.
Byen er avsidesliggende, men backpackere flokker hit.
Ved siden av fattigdommen er det et marked for rike folk fra Vesten.
Grunnen er religion. Ikke hinduisme eller islam, men buddhisme.
Ti år etter Kinas invasjon-
-flyktet Dalai lama til Tibet for ikke å bli fengslet eller drept.
Statsministeren Nehru risikerte Kinas vrede da han ga ham asyl.
Nå bor den tibetanske buddhismens leder her, omgitt av tilhengere.
Disse indiske fjellandsbyene kalles Lilla Lhasa.
I dette klosteret henger tusenvis av bønneflagg i gull og hvitt.
Einebær og seder brenner i ovner, og røyken går opp til gudene.
Bønnekverner sender gode tanker ut i verden.
Buddhismen er en velkommende religion, og de lar meg få delta-
-i en seremoni, selv om jeg ikke aner hva den er til for.
Akkurat som alle andre kaster jeg en ut neve tsampa, ristet kornmel.
Og som alle andre føler jeg meg mye bedre etterpå.
Unge tibetanere som Thupten Tsewang har aldri sett sitt fedreland.
Foreldrene dine ble tvunget til å forlate Tibet, antar jeg?
Ja. De kom til India på 1960-tallet.
-De var i en gruppe. -Tror du at du kan besøke Tibet?
Nei. Jeg skulle gjerne gjort det,-
men det er vanskelig for tiden. Vi må følge bestemte prosedyrer.
Den tibetanske diasporaen etterspørres fra USA til Japan,-
-og arbeidet er både lønnsomt og lærerikt.
Det tar lang tid å bli metallskulptør. Læretiden er 12 år.
Her lærer man ikke bare håndverk. Barn lærer tibetansk sang og dans-
-nesten med en gang de lærer å gå.
Virksomheten startet for ni år siden.
Tanken er å lære barn sanger og danser fra deres kultur.
Ellers forsvinner de. Vi påvirkes av hindi-sanger, Hollywood-sanger.
-Så de gamle sangene kan glemmes? -Barna har ingen kontakt med dem.
For at de skal oppleve dem, ordner vi slikt her. I dag feires Gandhi.
Det er Gandhis fødselsdag. Liker barna tibetansk musikk?
De har ikke noe imot å avvennes fra Hollywood?
Vi ser på ansiktene deres at de har det gøy.
Omverdenens sympati er viktig for tibetanere i eksil.
Derfor har de blant annet et astrologisenter.
Her får man vite hva man var i sitt tidligere liv og blir i det neste.
Jeg har sendt fødselsinformasjonen, og nå skal jeg få resultatet.
Denne veien, mr Palin.
Min astrolog heter Phurbu Tsering.
Så dette er min astrologiske rapport som blant annet viser-
-hva jeg skal gjenfødes som, og hva jeg er etterfødd fra?
Jeg skjelver litt. Jeg har ikke fått slik informasjon før.
Det er ganske mye. Skal vi se.
Jeg ser, ja. Det viktige kommer her.
Det er mye.
Her har vi det. "Du var antakelig en elefant i ditt tidligere liv."
Jeg har alltid vært snill mot elefanter.
Jeg ble overfalt av en elefant en gang. Den ville nok bare hilse.
"Du kommer til å fødes som datter i en rik familien fra Vesten."
Jeg vet ikke hva jeg skal si. Det er ikke ille.
Av og til må dere vel gi folk dårlige nyheter?
Dette er basert på fødselsdatoen din.
På personens fødselsdato. Dette er et kart over livet.
Han eller hun kan gjenfødes til et dårlig liv.
Men det betyr ikke at alt er forutbestemt. Man kan endre på det.
Gjennom åndelighet og hardt arbeid.
Så hvis jeg skulle bli gjenfødd som en slags mygg...
-...så kan jeg endre på det? -Alt ligger i dine hender.
Jeg er egentlig imot slikt, jeg tror ikke noe er forutbestemt.
Jeg foretrekker å tro at jeg ved fri vilje kan styre mitt eget liv.
Jeg ble oppdratt slik. Men du mener at man kan styre livet sitt.
Men jeg var en elefant. Jeg kommer alltid til å ha vært en elefant.
-Det kan jeg ikke endre. -Du var en elefant tidligere.
Vet du hva du var i ditt tidligere liv?
-Jeg vet ikke fødselsdatoen min. -Vet du ikke når du ble født?
Foreldrene mine har ingen dokumenter.
Kineserne invaderte landet vårt.
-De fleste på min alder... -Dokumentene ble ødelagt-
-siden foreldrene dine ble tvunget på flukt.
Jeg ble faktisk født i veikanten.
Mange ungdommer på min alder ble født i veikanten.
Midtpunktet i Lilla Lhasas og leder for Tibets eksilregjering,-
-er denne bondesønnen, Hans hellighet den fjortende Dalai lama.
Da han var to år, viste han seg gjennom flere prøver-
-å være reinkarnasjonen av den trettende Dalai lama.
Når han dør, gjenfødes han som den femtende Dalai lama.
Folk fra hele verden er velkommen til morgenbønnen.
Den 68-årige Dalai lama verker glad for å treffe dem.
Han flankeres av vakter i grå klær.
Jeg har fått audiens, men først skal han treffe 700 andre.
En kø med pilegrimer og fans skysses effektivt opp på veien-
-og forbi verandaen på bungalowen hans.
I gjengjeld for tålmodig venting, får de et håndtrykk, øyenkontakt-
-og et hellig snøre som han har velsignet.
Han hilser først på folk fra Vesten og så på nepalesere og tibetanere.
Kun de får pakker med urtetabletter mot forkjølelse.
Utlendingene er nesten blaserte, mens tibetanerne er ærefryktige.
Deretter treffer han tibetanske flyktinger.
For ikke å utsette dem for fare, filmer vi dem bakfra.
Han vil roe dem, og spør dem om reisen.
Hvordan fikk de med seg penger over grensen? Svelget de dem?
Han spør hvor mange som har tenkt å reise tilbake.
Hvis han drar tilbake, blir det ikke til det gamle føydalsystemet.
Utseendet til tross, budskapet hans er modernisering.
Plutselig er det vår tur.
Deres hellighet. Tusen takk.
Takk for at du tar deg tid til oss. Du er en travelt opptatt mann?
Jeg kjenner ansiktet ditt godt, på grunn av BBC.
Og jeg kjenner ditt godt. Ser du på BBC?
-Nesten hver dag. -Gjør du?
Jeg stoler mer på dem.
Og de har fine dokumentarer. Dine, blant annet.
Når du besøker forskjellige steder. Iblant ønsker jeg at jeg var med,-
-og fikk se mange steder og treffe forskjellige mennesker.
Innen en måned skal vi til Tibet.
Men du vil nok ikke bli med.
Jeg vil spørre om noe. Jeg besøkte den astrologiske avdelingen i går.
De analyserte meg. I mitt forrige liv var jeg en elefant.
I neste liv blir jeg datteren i en rik familie fra Vesten.
Hvilken tror du er best av de to?
Jeg lurer på hvordan det har seg at en elefant blir en programleder?
Elefanter er også svært nysgjerrige.
Snabelen går slik.
Men elefanter glemmer aldri, mens jeg glemmer altfor mye.
Vi skal som sagt til Tibet. Det er veldig spennende.
Hvilken situasjon tror du vi kommer til å møte der?
Hvordan er Tibet nå? Det skal være en fornyet interesse for buddhisme.
Kommer det til å være ekte vare?
Siden du skal reise dit, må du finne ut selv.
Jeg er her, utenfor Tibet, ikke i Tibet.
Men som tibetaner vil jeg ønske deg velkommen-
-til å besøke mitt land.
Du er den mest bereiste Dalai lama.
Du har et hektisk skjema. Hvorfor synes du det er så viktig å reise?
Helt siden barndommen har jeg vært nysgjerrig og villet vite mer-
-om andre mennesker og kulturer.
Som buddhistmunk vil jeg også lære meg mer-
-om andre religioner.
Du har et hektisk liv. Hvordan holder du deg i form?
For det første arvet jeg nok en bra kropp av foreldrene mine.
Bortsett fra at jeg fikk problemer med øyet for to dager siden.
Øyenlokket skjelver litt. Jeg har aldri sett deg uten briller.
Ser jeg liten ut? Er jeg utydelig?
Min daglige rutine...
Jeg er vanligvis...hva heter det?
-Stabil. -Disiplinert.
Frokost, lunsj. Ingen middag som buddhistmunk.
Men te om kvelden. Og søvn.
Jeg har faste rutiner. Bortsett fra når jeg reiser, spesielt i USA.
Da er det mer enn tolv timers tidsforskjell.
Jetlag.
Jeg kom fra USA for en uke siden.
Jeg har ingen problemer med søvnen, men magen går på amerikansk tid.
Fortsatt.
Vanligvis går jeg på do om morgenen, men nå er det på kvelden.
-Det er tidsforskjellen. -Det er svært komplisert.
Jeg vet at du er en opptatt mann. Tusen takk.
Jeg skulle pratet om så mye mer, men du har mange å prate med.
Neste dag reiser Dalai lama igjen. Mange prøver å få et glimt av ham.
Han ser kanskje på seg selv om en enkel munk, men for de troende-
-er han gudskongen. De vil kanskje ikke dele ham med verden,-
-men tar likevel høflig avskjed når han reiser av sted-
-på sin selvpålagte reise for å holde lyset brennende for Tibet.
Neste gang: Jeg kjører mikrofly opp i fjellene,-
-ser gurkhaer bli rekruttert,-
-tipser servitrisene latterlig,-
-tester meg selv på Annapurna-stien,-
-ser templene og likbålene i Katmandu,-
-gambler med lisensbetalernes penger,-
-møter de høyeste nonnene i verden,-
-og spiser søndagslunsj ved Everest.
Himalaya - eventyr på høyeste nivå!